Rymden, den sista utposten.
Det här är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: att utforska nya märkliga världar...
att söka efter nytt iiv och nya civilisationer...
att djärvt färdas dit ingen har färdats förut.
DEN OÄNDLIGE VULCANEN
Kaptenens loggbok, stjärndatum 5554,4.
Enterprise har beordrats att undersöka en ny planet...
som precis har upptäckts i galaxens utkant.
Livstecknen är förvirrande, sir. Jag kan inte dechiffrera dem.
Det finns nåt annat där.
Jag får värden från nån sons kraft...
från byggnaden där.
Vad är det här?
-Kapten! Kapten! -Vad är det, mr Sulu?
Du måste se det här med egna ögon, sir.
-Vad är det där? -En flyttbar växt.
När den stannar borrar dess rötter sig åter ner i jorden.
De finns överallt. Jag tror den gillar mig.
Vi uppmuntrar alltid vårt manskap att bli vänner med urinvånarna.
Kraftvärdena inkluderar nu en elektronisk sond.
Vi blir skannade.
Phase-vapnen på bedövning. Mr Sulu, stanna här.
Det måste ha varit en tagg.
Sonden har sitt ursprung i väggen här...
precis som en otroligt stark kraftsköld.
Det verkar vara en samling apparater som ska försvara och skydda staden...
...och den här byggnaden i synnerhet.
Jim! Jag får in starka värden på en humanoid. Det är som om han...
-Han är förgiftad av ett okänt gift. -Kan du hjälpa honom?
Jag får inga överensstämmelser med nåt känt gift.
Kanske skeppets medicindatorer.
Han dör om en minut såvida jag inte hittar ett svar.
Kanske dyloven.
Det hjälpte inte.
Det tar för lång tid för att verka, om det ens gör det.
-Kanske en starkare dos. -Det behövs inte.
-Vem är du? -Jag heter Agmar.
Vi kan nog hjälpa till.
Får du några värden på dem?
Om ett ögonblick, kapten. Resultaten är oklara.
Stopp! Jag kan inte låta dig, vad du nu än är...
injicera nån utomjordings-sörja i honom!
Väntar vi så dör din vän. Jag måste fortsätta.
Bones, låt dem hjälpa till.
De här varelserna är av botaniskt ursprung, kapten.
-Intelligenta plantor? -Det verkar så.
Det är ett botemedel som tas upp snabbt.
Han borde kvickna till direkt.
-Tack. -Välkomna till planeten Phylos.
Jag är kapten James Kirk. Mr Spock, dr McCoy och mr Sulu.
Ni verkar ha väntat oss.
Våra instrument har följt och skannat er.
Vi ville inte Visa oss direkt.
Vi är ett fredligt släkte och vi är rädda för rymdvarelser.
-Vad hände med honom? -Han blev biten av Retlaw-plantan.
Den är dödlig bara om ingen ser efter den.
-Medicinen verkade snabbt. -Det var inte så speciellt.
Inte? Vår vetenskap har inget som verkar så snabbt.
Er måste vara otrolig.
Giftnivån minskar snabbt. Kroppsvärdena är normala.
Hur visste du att botemedlet skulle fungera på honom?
Det har varit humanoida främlingar här förut.
Er kommunikationsmetod...
En voder, eller översättare. Mycket effektiv.
Ursäkta, Agmar, men tala klarspråk.
Var är resten av en folk?
Kom, så visar jag er.
Våd folk.
Nervvävnad. Massdensiteten är väldigt hög.
Värdena visar att varelserna använde nästan 70 % av sina hjärnor.
En väldigt hög siffra.
Era förfäder?
Nej. Bara generationen före oss.
Vad hände, då?
En människa kom. Han förde med sig sjukdom och död.
Men han försökte även rädda oss från sin sjukdom.
Det finns bevis för gram-positiva bakterier.
Humanoider bär på dem utan dålig effekt,
men staphyloccus-arten verkar inte finnas på den här planeten.
Det måste ha varit som Pesten.
Vi kunde inte veta vad som skedde.
-Levde ni då? -Vi var väldigt unga.
Plantliv, kapten. Primitivt och aggressivt.
De fungerar inte på nån frekvens.
Det finns en vapeninaktiverare här inne.
Era destruktiva maskiner saknar effekt.
Den är nog efter dig, Jim.
Kirk till Enterprise.
Kapten!
Vad tror du att de gör med oss?
Vi har nog precis använts som en avledningsmanöver. Titta.
Jag är ledsen, men det fanns inget annat sätt.
Vad menar du? Vart har de fört Spock?
Han har valts ut för att tjäna ett högre syfte.
Ledaren har sökt i flera år för att hitta ett exemplar som Spock.
Och nu ska alla galaxens världar...
dela skönheten av fred och lugn.
Bäst för dig att du berättar var Spock är.
-Ledaren. -Prisa ledaren.
-Vår frälsare.
Frälsare, vår ledare.
-En annan planta? -Nej, definitivt en människa, Jim.
Jag är dr Stavos Kenicilus fem.
Välkommen till Phylos, kapten Kirk.
Var är Spock?
Han är min. Hans väsen är mitt.
Återvänd till en skepp.
Här är er kommunikatör. Återvänd till en skepp.
Inte utan min försteofficer.
Jag beklagar, kapten. Du ska gå nu eller ta konsekvenserna.
Kirk till Enterprise.
Stråla upp oss, Scotty.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 5554, åtta.
Den mest fascinerande upptäckten...
vi nånsin har gjort.
Plantliv med otrolig intelligens och teknologi.
Men de har tillfångatagit mr Spock...
tydligen enligt order av en människa som heter Keniclius.
Kapten Uhura försöker lokalisera referenser till nån som heter så...
för att lösa gåtan med den enorma människan.
Nåt nytt, mr Sulu?
Vi har inte fått några värden på mänskliga livsformer, sir.
Spock och Keniclius måste vara nånstans...
där våra sensorer inte når.
Men phylosianerna, då?
Jag fick omkalibrera eftersom de är plantlivsformer.
Vi registrerar de mindre, som rovfåglarna, i överflöd.
Inga tecken på Agmar eller de andra fyra.
Agmar sa nåt om en vapen-deaktiverare.
Mr Sulu, lås skeppets phaser-kanoner på laboratoriebyggnaden.
-Använd vidvinklig bedövning. -Ska ske, sir.
Kapten Uhura, hur går det med informationen om Keniclius.
Inget aktuellt, kapten.
Jag har kanske nåt i historiebankerna.
-Jag får fram det snart -Försök vidare, kapten.
Phaser-kanonerna redo, sir.
-Ge eld. -Ger eld.
Ingen effekt, kapten. Phaser-bedövningen neutraliserades...
en kilometer ovanför området.
Det innebär att våra vapen är värdelösa...
och att vi inte har nåt annat val än att åka ner igen...
och försöka rädda Spock utan dem.
Jag vill inte ta till klubbor och knivar.
Det kanske finns nåt mer effektivt, mr Sulu.
-Kirk till maskinrummet. Scotty? -Här, sir.
Hur går det med specialutrustningen?
Mina ingenjörer jobbar på den nu. Du får den inom en timme.
Bra, mr Scott. Klart slut.
Jag har informationen nu, sir. Jag visar den på huvudskärmen.
Tack, kapten. Bones?
En av mina förfäder, långt tillbaka...
hade Söderns finaste trädgård.
Jag fick kämpa lite för att hitta ingredienserna...
men jag brygger hans recept nu.
Arbetar. Från jordens historieakt. Stavos Keniclius.
Vetenskapsman på jorden under de rashygieniska krigen.
Planerade att klona in perfekt exemplar av en prototyp i huvudrasen.
Konceptet ansågs vara anti-mänskligt. Han bannlystes från samhället.
Försvann.
Dödsfall inte bevisat. Inga fler data.
Det fanns en historia om en modern Diogenes
som gick runt i galaxen i jakt på nån speciell.
Nån speciell. Ett perfekt exemplar, kanske.
Jag har hört talas om två.
Det kan inte vara Keniclius. Han hade varit 250 år gammal!
Inte om han klonade en ny kopia av sig själv för att fortsätta leta.
Kom ihåg att han sa att han var Keniclius fem.
Det verkar otroligt att en man kan ta ett par celler från sin kropp
och återskapa sig själv utifrån dem gång på gång.
Men det verkar vara precis vad vi har här...
med jättemänniskan Keniclius.
-Jag hoppas att de här fungerar. -Utrustningen är garanterad
men jag har mina tvivel på grejerna i.
Ett konstigt förfaringssätt.
Det är konstiga utomjordingar vi slåss mot.
Scotty, så snart vi strålats ner, vill jag att du lämnar omloppsbanan.
Tror de att vi är borta så skannar de inte av ytan.
-Ge oss en halvtimme. -Ja, sir, men jag gillar det inte.
Inte jag heller, men det är nog nödvändigt.
Stråla.
Inga indikationer på en avskanning. De ser oss nog inte.
Vi går.
Jag kan nog inte ta så mycket av det här.
De är nästan huvudlösa, doktorn.
De verkar attackera reflexmässigt. Det är klart nu.
-Det är inte sant. -Otroligt!
De verkar förbereda sig för en resa.
Men var då? I vilket syfte?
Antalet skepp tyder på en massförflyttning.
Eller invasion.
Agmar sa att de var ett fredligt folk.
Det är de kanske nu. Men hur var det förut?
Du kanske har en poäng där. De där skeppen, staden.
Phylosianerna byggde en teknologi
troligen större än nåt vi djurarter aldrig gjorde.
Skeppen verkar aldrig ha lämnat marken.
Kanske sjukdomen Keniclius oavsiktligt tog med sig...
spred sig innan de kunde göra vad de nu skulle göra.
-Några tecken på Keniclius eller Spock? -Nej, sir.
-Bara phylosianerna. -Anhängare kan styras.
Låt oss hoppas på att vi kan övertala lika bra som Keniclius.
Agmar, vi vill inte skada dig, men vi måste få tillbaka Spock.
Jag tror inte att det är möjligt.
Vulcan-människa-mixen av visdom, ordning, uthållighet och styrka...
är den finaste ledaren nånsin har funnit.
Vi är glada över att Spock fortsätter vårt arbete.
Fortsätter ert arbete?
Vi är de sista av ett utdöende folk, kapten.
En gång hade vi ett stod uppdrag. Då decimerade sjukdomen oss.
Vi få är de sista som är kvar av de som överlevde.
Våra sporceller har förstörts. Det kommer inte fler av oss.
Tänk om nåt händer Spock eller ledaren?
Det kommer alltid att finnas en ledare.
Men kom, ni är oroliga för er vän.
Jag ska Visa att han blir bra behandlad.
-Bara så där, kapten? -Det verkar så, mr Sulu.
Men var redo med väskan.
Genom här, mina herrar.
Vi steg upp ur jorden, kapten.
De här tunnlarna var en gång vårt hem.
Det här hjälper oss att lysa upp vägen.
Inte undra på att vi inte hittade Spock.
Väggarna är 600 gånger tätare än bly...
-och sen har vi ytans kraftfält också. -Hörde du nåt?
-Vadå? -Jag vet inte.
Inte mycket längre till, kapten.
Där var det igen, ett fladdrande ljud.
-Agmar! -Använd bältesljusen!
De fungerar inte. Agmar!
Spring. Vi måste hitta lite ljus.
Vi kan inte göra nåt om vi inte ser vad vi slåss mot.
Sluta inte. Försök att hålla ihop.
-Jim, där framme. -Jag ser det. Fortsätt.
Han är döende.
Nåt har hänt med hans hjärna. Den elektriska aktiviteten minskar.
Det är för sent, kapten Kirk!
Om ett par minuter är din vän borta.
Men precis som Keniclius ett lever vidare i alla hans kloner...
så kommer även mr Spock att göra.
Skåda födelsen av en ny era...
frälsningen av en galax!
Spock 2
Gör er redo.
Kapten, det är slut. Den kemiska vätskan är slut.
-Min med, Jim. -Vänta, lyssna.
Kanske de väntar på att dimman ska lätta.
Ser man på.
Farfars fars växtspray fungerar fortfarande.
Vi måste få ut Spock...
innan Keniclius återvänder.
Scott borde vara tillbaka med Enterprise.
Kirk till Enterprise.
Inget.
Det måste vara väggarna igen.
-Kirk till Enterprise. -Det tjänar inget till.
Han är död om ett par minuter. Hjärnan är borta. Han tänker inte mer.
Maskinen har på nåt sätt tömt hans hjärna.
Mer än bara tömt.
Den har förflyttats, satts in i själva mekaniken.
Jag kan duplicera exakt fysiologisk struktur.
Jag kan inte duplicera det som är inlärt.
Precis som min föregångare förde över kunskapen till mig...
genom den här apparaten...
har jag gjort det med mr Spock och de första av hans kloner.
Du talar om att skapa liv med dina kloner...
men du måste mörda för att göra det.
Kom nu.
Flytta på dig, mister. Det är en order.
Han förstår nog inte.
Hans hjärna försöker fortfarande samla ihop allt den matats med.
Försök vidare, kapten.
Vi måste skapa kontakt med kaptenen.
Det tjänar inget till. Jag kommer inte igenom.
Förutom för miljösystemen, vill jag att all vår kraft...
riktas till en jättestor strålningssändning.
Kommer vi igenom skölden kan vi nå kaptenen.
Du riskerar en hel tömning av våra dilithium-kristaller.
För att upprätthålla kontakten
måste vi bränna ut alla våra reserver.
Det vet jag, min flicka. Men vi måste tala med kaptenen.
Han kvicknar till. Han återfår medvetandet.
Spock, vari ligger logiken i att låta en man dö...
för att kunna skapa sin egen kopia?
Förklara det för mig är du snäll.
-Alla kraftkällor låsta, mr Scott. -Då drar du i spaken, kapten.
Vulcaner tolererar inte meningslös död.
Spocks död är meningslös...
om det bara är för att skapa en jätteversion av sig själv.
Det är inte bara en kopia!
Han blir början på en ledarras. Han...
Det är vårt skepp som kallar, Spock. Svara du.
Spock glider oss ur händerna. Vi har inte mycket tid kvar.
Vi kommer igenom, men de svarar inte.
Försök vidare.
Mr Scott, vi har snart tömt förrådet på dilithium-kristaller.
-Våra reserver... -Försök vidare.
-Kommendör Spock här. -Vad skönt att höra.
Mr Spock, säg åt kaptenen att jag har hittat mer information om Keniclius.
Biblioteksdatorn fick kolla upp alla kända skrivelser av Keniclius.
De är obskyra, men ett återkommande tema finns i hans senare analyser...
om att använda sin ledarras som en fredsbevarande styrka i galaxen.
Det var därför Keniclius ville ha ett perfekt exemplar.
Jag måste logga av. Vi har snar! ingen kran kvar.
Det var nära ögat, mr Scott.
Låt oss hoppas att det var användbart
Allt det här har varit ett slöseri, Keniclius.
Det har rått fred i Federationen i över 100 år.
Det är lögn.
De rashygieniska krigen, då? De galaktiska krigen?
Härjningarna utförda av romulanerna... klingonerna, och kzintierna?
En armé av Spock-kopior behövs för att besegra dem.
Du är den femte Keniclius.
Vad får dig att tro att det du tar för sant inte bara är gamla nyheter?
Dina föregångare kan ha missat utvecklingen...
under två sekel.
Ledaren talar alltid sanning.
Jag kan förstå varför ni ser Keniclius som ledaren...
om han räddade er från att dö.
Men varför bifaller ni hans plan om en superras?
Vår flotta med skepp som ni såg skulle skickas ut...
i samma syfte som ledaren har.
Sjukdomen drabbade oss innan vi kunde göra det...
och införliva fred i en galax där freden inte fanns.
Vi har redan fred i Federationen. Den införlivades inte, man kom överens om den.
Ni behöver inte Spock.
Kör maskinen baklänges och låt oss ta honom.
Nej! Formen måste förstöras.
Jim, Spock är nästan borta.
Har du Spocks hjärna...
så känner du till vulcan-symbolen som kallas för OMOK.
Oändlig Mångfald i Oändliga Kombinationer.
Den symboliserar elementen som skapar sanning och skönhet.
Kan en armé av dig införliva fred och phylosiansk filosofi...
på andra varelser i strid mot OMOK-konceptet?
Jag tror inte det.
-Kör maskinen baklänges. -Nej!
Vår dröm får inte krossas.
Mördare! Ni har dödat Spock!
Fortsätter du så här, kapten...
så negerar du elegansen i argumentet du precis yttrade.
Får jag föreslå ett mer konstruktivt sätt?
Min hjärna till din hjärna...
mina tankar till dina.
Den vulcanska hjärnkopplingen!
Jag är glatt förvånad över din kapacitet...
till att resonera klokt, kapten.
När du inte är stridslysten...
verkar det inte finnas nån hejd för din arsenal av formidabla talanger.
Spock. Spock, din gamle...
Och du behöver inte oroa dig för en ledarras, kapten Kirk.
Det blir ingen milis, inga andra Spock.
Men mitt arbete, då?
Om allt jag har levt för redan är gjort...
...om tiderna jag fruktade är över...
vad ska det då bli av mig?
Det verkar inte finnas nåt skäl till att jag ska fortsätta leva.
Jag föreslår att dr Keniclius är kvar på Phylos med min kopia.
Den samlade insatsen från båda forskare...
kan medföra en pånyttfödelse av befolkningen på Phylos...
och göra så att de kan bidra till Federationen.
-Precis vad jag tänkte, mr Spock. -Det får man väl anta, mr Spock.
Vad säger du om det, Keniclius?
Att införliva liv är minst lika viktigt som att införliva fred.
Det skulle vara mig en ära.
-Om jag får. -Jag rapporterar att du arbetar här.
Jag tror att Federationen förstår.
Förresten, mr Sulu...
kan du kanske lära mig det där kroppskastet?
-Det kan behövas nån dag. -Jag vet inte, sir.
Det är inte bara fysiskt, vet du. Man måste vara mystisk.
Mystisk?
Sulu, du är den mest mystiska jag känner.